Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Med ett åndedrag bortenfor bølgene,
og bortenfor himmelen, til jeg når kysten.
Pust inn.
Pust ut.
Pust inn.
Dette er landet mitt.
Paradiset vårt.
Skjult for alle.
Den vet ikke at vi er her.
Kom igjen!
Ruller som bølgene, kjemper for å bli sett.
Kom igjen! Kom med det!
Kom igjen!
Hold alt på sin plass.
Slik jeg vil ha det.
Hvordan kom du på skipet?
Hvor kom du fra?
Borgen min var beleiret.
Den beveget seg mot bølgene.
Kjempet mot dem.
Hvor ble den av?
Slo dem.
Hvor ble det av den?
Hypnotiserte deg.
Det store blå monsteret er sint.
Venter.
Der er det.
Han blir svart om kvelden…
…og får deg til å sove,
for å vise deg det han vil du skal se…
…og lurer deg til å komme nærmere.
Og nærmere.
Lokalt brannvesen
forbereder seg på en hetebølge
i midten av neste uke.
Et møte mellom den greske statsministeren og den tyrkiske presidenten er bekreftet.
Statsministeren bekrefter at titalls migranter druknet
da en båt kantret, og flere hundre kan være savnet…
Pokker!
Jana!
Vent.
Hvor er broren din?
Hent ham til middag, fort.
Jøss!
Og et bein!
Hva slags bein?
Jeg vet ikke.
Til salgs?
Om det er til deg,
kjøp ett, få det andre gratis.
Og om det er til meg?
Da er det på huset.
Dette er flott.
La oss dele dem, la meg telle dem.
Kan du hjelpe meg, Nabil?
De svarte ikke tidligere…
De fikk oss til å tro dem.
Kanskje i morgen.
Hvis karene ikke er sent ute.
Hva mener du?
De sier at de kommer.
-De svarer ikke. -De gjør det om du prøver.
Hun bør ikke høre deg.
Så få oss dit. Pokker ta.
Middagen er klar, rop på Adam.
Adam vil ikke komme.
Rop på ham. Ikke krangle mer.
Han hører ikke på meg.
Adam!
Faren din dreper deg om han ser deg røyke.
Sitt med oss. Kom igjen!
Har dere savnet meg?
Reis deg, ikke vær frekk.
Kom igjen.
Yasmine.
Hva er galt, Adam? Liker du ikke maten?
Den er deilig og svært smakfull.
Nesten like deilig som fylt lam eller…
Nok.
Den er iallfall bedre enn ingenting.
Hva tegner du?
Se.
Dette er vi, og dette er fyrtårnet vårt.
Fyrtårn?
Hva er dette?
Det er noe jeg så i havet.
Slutt å finne på ting, Jana.
Jeg finner ikke på ting, det er sant.
Sinnssykt!
Forresten, pappa, i går
begravde jeg Adam i sanden, og han tisset på seg.
Husker du det?
Hun lyver. Det skjedde aldri.
-Jo da! -Nei, jeg sverger.
I går.
Når i går?
Jeg hentet en krabbe. Han tisset på seg av redsel.
Hun lyver.
Sanden ble våt.
Hold kjeft.
Mamma, be Adam ikke blande seg.
Jeg snakker ikke til deg, men til mamma.
Spis opp maten, Adam.
Hvorfor er dette liksom normalt?
Vi sitter fast i ingenmannsland.
I ingenmannsland.
Skal vi dø også?
Hva snakker dere om, mamma?
Jeg sjekker generatoren.
Spis.
Hvorfor behandler du henne slik?
Du er alt hun har.
Det er nesten over, bare ei natt til.
Jeg mener det.
Dette er den siste natta.
Hvis generatoren virker, skru på lyset så vi kan bli sett.
Nei, få den.
Adam!
Få den.
-Vil du ha den? -Nei.
-Kom igjen. -Nei.
-Hvor er den? -Der.
Jana!
Hjelper du med å tenne det?
La oss se om hånda di er større enn mi.
Slik.
Legg hånda di her.
Prøv.
Fortere.
Flott, godt gjort!
Hvorfor skrur vi på lyset hver kveld, pappa?
Så de som har fart vill, finner veien i mørket.
Stjernen vår er vakker, ikke sant?
Beskytter den oss alltid?
Kom igjen, gjør dette.
Legg deg og sov.
Legg deg og sov, sengetid.
Enig? Lukk øynene.
Nei.
Nok lek, det er sengetid.
Nei.
Hør her.
Jo fortere du sovner, jo raskere kommer morgendagen.
Nei.
-Jeg vil bli… -Hva skal du gjøre?
Jeg vil leke.
Ikke mer lek. Det holder for i dag.
Mamma!
Lukk øynene.
Jana.
God natt.
Én, to, tre.
Hold kjeft.
Bestefar sa hvis man teller til hundre hundre ganger,
sovner man fortere.
Så tell inni deg.
Én, to, tre, fire, fem…
Jeg sverger, Jana, om du teller mer, skal jeg…
Får jeg sove hos deg?
Nei.
Tenker du på henne før du sovner?
Den fungerer!
Hvorfor nå? Jeg har prøvd å fikse den hele dagen.
Den fungerer!
Alle dører vil åpne seg for oss.
Jeg savner deg.
Savner ikke du meg?
Barna våkner. Flytt deg.
Hjelp med å rydde. Vi må opp tidlig i morgen.
Kom igjen, kjære.
-Hva vil du? -Barna våkner ikke.
Hva er dette?
Ikke gå nær vannet. Det kan trekke deg uti.
-Hør på moren din. -Tull, jeg håper det skjer.
Kan du kaste steiner?
-Kom igjen. -Ok, vennen.
Hvorfor kom ikke vennene dine?
De kommer når som helst.
Vennene mine er der.
De leker litt og svømmer.
Hei!
Når som helst?
De burde vært her nå.
De lurte oss.
Om bare vi ikke hadde betalt alt.
Hvorfor er bølgene så høye, mamma?
Jana!
-Klem denne. -Slik?
-Nei, slik. -Men jeg vil gjøre dette.
-Denne er god. -Men de er penere.
Steinene som ikke er flate.
Jeg er bedre til å kaste steiner.
Så vis meg det.
Jøss!
-Jøss! -Hvem kan kaste høyest?
Sikkert at de vet hvor vi er?
Jeg går og prøver.
Jeg går til stranda.
Hallo?
Kan noen høre meg?
Hallo?
Kan noen høre meg?
Hallo?
Kan noen høre meg?
Jana!
Hva gjør du?
Jana!
Nabil!
Jeg ordner det.
-Herregud, Nabil. -Jeg sa jeg ordner det.
Ikke lag en lyd.
Ikke sprut.
Den leter etter oss.
Og den vet at vi er her.
Den trekker deg inn, som magi.
Den lille bølgen er borte.
Hallo?
Hallo? Kan noen høre meg?
Hallo?
Kan noen høre meg?
For Guds skyld, vi har barn.
Kan noen høre meg?
Hallo? Vi har barn.
Kan noen høre meg?
Jeg prøver igjen om litt.
Skal du prøve?
Og om du ikke kan?
Har vi noe annet valg?
Har jeg noensinne brutt et løfte?
Jeg skal se etter Jana.
"Allah gir deg bare byrder du klarer."
"De belønnes for det gode de har gjort."
"Herre. Straff oss ikke om vi glemmer eller gjør feil."
"Ikke gi oss en byrde som du la på dem før oss."
"Og tilgi oss og vis oss nåde."
"Du er vår Herre. Tilgi oss og vis oss nåde."
Mamma!
Får vi beholde den?
Mener du det?
Jeg har bedt dere ikke gå ut i vannet.
Det er grov sjø. Søsteren din kan ikke svømme.
Det er jo vann overalt.
Er det så farlig?
Hvor fant dere den?
Legg den der dere fant den.
Gå.
Hva er det?
Hei!
Vi er her, kom!
Vi er her!
-Vi er her! -Hvor er de?
De er der borte!
-Hvor? -Der.
Ser du dem ikke? De er der borte.
Ikke tull med dette.
Fornøyd nå?
Vi må holde sammen mens vi er her,
ellers blir det verre, slik som før.
Vil du det?
Legg den tilbake.
Gjør det.
La oss ha den her.
Ingen kommer, selv om lyset er skrudd på.
Jeg vil vekk herfra.
Det vil vi alle.
Hva venter vi på? Jeg er lei av å vente.
Hør på moren din. Skru den på igjen.
Mamma ser ikke de bra tingene jeg gjør, pappa.
Hun ser alltid de dårlige.
Tro meg, hun ser dem.
Men hun viser det på en spesiell måte.
Hjelp oss med å dra herfra.
Slik! Fortere!
Fungerer det?
Ja. Slik, fortere!
Det vil fungere.
Skal vi dreie det rundt hele natta?
Gå ned og se på horisonten.
Hvor er dere, jævler?
Hva hører du på?
Du vil ikke like det.
Hvordan vet du det?
Slik.
Jeg så en akkar i vannet. Vi må spise.
Ikke gå alene. Jeg blir med.
Nabil!
Kom hit.
Se, pappa, det er en akkar der borte. Få fange den.
Kom hit.
Greit, fang den.
-Få et øyeblikk. -Fang den.
Nei, dette holder.
Vent litt.
Nei, Adam!
Gå ut av vannet.
Adam!
Få det.
Kom igjen!
Dette holder.
Adam?
-Jeg vet ikke. -Hva skjedde?
-Herregud! -Hva skjedde?
Herregud.
Det går bra.
Gå opp.
Hva skjedde?
Herregud.
Herregud!
-Si hva som skjedde. -Jeg vet ikke.
Ikke la Jana se det.
Jeg henter bandasje til såret.
Hva skjedde med deg? Hva var det i vannet?
Hent rent vann.
Yara.
Hva sa du?
Gi meg et laken.
Fortsett å prøve.
Yasmine.
Stasjon 34.644, øst, til alle stasjonene.
Til alle stasjonene.
Stasjon 34.644, øst, til alle stasjonene.
34…
644 øst.
Til alle som hører oss.
Posisjonen vår er 34,212 nord.
33,644 øst.
Hva er dette tullet?
Funger, drittgreie!
Pappa.
La søsteren din spise den.
Kom igjen, spis.
Hva gjør du?
Legger ei felle for dem.
Hvem?
Funger, drittgreie!
Kom igjen!
Kom igjen.
Opp, Jana.
Hva gjør du? Kom igjen.
Gå inn, kom igjen. Jana!
De sier at landet mitt er lite
Og landet mitt er beleiret av sinne
Stolthet er sinne, og kjærlighet er sinne
Og det vakreste sinnet er landet mitt
De sier at landet mitt er lite
Og landet mitt er beleiret av sinne
Stolthet er sinne, og kjærlighet er sinne
JEG ER GLAD I DEG
Og det vakreste sinnet er landet mitt
Og de sier vi er få, så vi er få
Landet vårt er godhet og skjønnhet
De sier at det ikke teller Noen steiner og åser
Mamma.
Hvor skal du? Kom.
Adam.
La være, Adam!
Adam.
Kom og se, mamma.
Hva gjør du, vennen?
Kom og se.
Ferskvann?
Ferskvann!
Drikk, Jana.
Kom igjen.
Alt går bra.
Kom deg opp og vask deg.
Opp, vi må lage middag.
Kom deg opp.
Opp, vask deg.
Fortsett å se på horisonten.
Noen bør komme.
Vil du se på den med meg?
Opp med deg, kjære.
Hvor er Adam og Jana?
Hvor er Jana?
Jana?
Mamma!
Jana!
Ikke vær redd. Hold deg fast i meg.
Kom igjen.
Tilgi meg, min datter.
Tilgi meg.
Med ett åndedrag,
bortenfor bølgene,
bortenfor himmelen,
til vi når kysten.
Pust inn. Pust ut.
Vi er her.
Åpne øynene.
Mamma!
Mamma drukner!
Mamma!
Adam!
Mamma!
Yasmine!
Hva skjer?
Hva?
Mamma!
Mamma! Svar! Hva skjedde?
Adam! Jana!
Mamma!
Adam!
Yasmine.
Om noen hører meg,
vi er en strandet familie.
Midt ute på havet.
Vi har verken mat eller vann.
Pappa er skadet.
Og mamma…
Vi er strandet.
Jeg drømmer om kaffe.
Adam?
Kan du lage en kopp kaffe til meg?
Du holder på å bli som meg.
Lag kaffe til meg, vær så snill.
Jeg har jobbet hardt så du ikke må lide.
Hvorfor tror du vi kom hit?
Vi trodde vi kunne redde dere.
Men ingen unnslipper fortida.
Nedbrutthet er mer uutholdelig enn døden.
Når du mister familien din,
når du mister stemmen,
verdigheten,
og litt etter litt mister du
alt du kjempet for.
Alt som er igjen,
er havet.
Si hva jeg skal gjøre.
Nå ser jeg alt foran meg.
Hva ser du?
Hvor er Jana?
Hun drømmer.
Nabil!
La oss være!
Nabil!
Nabil.
Yasmine!
Nabil!
Pappa?
Hva fikk deg hit, pappa?
Er vi framme?
Hvor? Hva fikk deg hit?
Der er hun.
Se, der er hun.
Det er ingen der, pappa.
Hør her, Jana.
Vi er nesten framme. Vi vil være hos mamma og pappa.
Se på meg. Smil og pust.
Mer!
Kom igjen, jeg vet at du hører meg.
Nok.
Stein, saks, papir.
Nei!
De vil se oss, lyset er skrudd på, men ikke vær redd.
La oss leke som før i tida.
Vi lukket øynene, husker du?
Pust dypt inn, som meg. Prøv.
Du vil hvile slik.
Pust inn.
Pust ut.
Pust inn…
…til vi når kysten.
Hører du?
Bortenfor himmelen.
Gresset vokser overalt.
Og se på sandslottet.
Det er som du forlot det.
Se, det er fyrtårnet du tegner.
Pust inn.
Pust ut.
Kom igjen.
Pust inn.
Nok en tegning?
Pust ut.
Og det er meg.
-Pust inn. -Hører du fuglene?
Pust ut.
-Og blomstene der. -Pust inn.
Pust ut.
Pust inn.
Se hvor vakkert det er. Du laget dette.
Alt dette er ditt, Jana.
Der er det ei gresshoppe.
Den er stor.
Jeg har en gave til deg.
Jeg trenger din hjelp.
-Hvor skal vi? -Hjem.
Vil du ikke hjem?
Hjelp meg å fly. De ser oss.
Mamma og pappa?
Ja, de kommer.
Hold den stramt.
De vil se oss.
Selv Gud vil se oss.
Vi drukner.
Kan noen høre meg?
Hallo?
-Kan du høre meg? -Hallo?
-Hallo. -Hallo?
-Kan du høre meg? -Kan du høre meg?
Hallo?
Hvor mange er dere?
Vi er bare to.
Vi trenger hjelp. Vi er to barn.
Alene.
Vet dere de siste koordinatene?
Ja.
Hva er de?
Sist vi sjekket, var vi på
33,846 nord,
33,025 øst.
Vi trenger rundt en time.
Hva skjedde?
Det er generatoren.
Bli her.
Hvorfor, Gud?
Adam?
Kom hit.
Adam!
Hjelp meg, Jana.
Sa du ikke at mamma og pappa blir med?
Tøm denne fort, Jana.
Hva er galt?
Ingenting, jeg lager noe til deg
som du skal bruke når jeg ber deg om det.
Hva er galt?
Ingenting.
Jeg forstod.
Jeg satt hjemme.
For å nå fram bør vi huske.
Husker du?
Eller husker jeg ikke lenger?
Kanskje alt er en illusjon.
Se, Adam.
-Vi er her! -Vi er her!
-Hei! Vi er her! -Vi er her!
-Hjelp oss, vi er her. -Vi er her!
-Vi er her!
Vi er her! Hei!
-De drar vekk. -Vi er her!
Jeg skal ta deg med til dem, vent.
Adam!
Ikke dra fra meg!
Jeg er straks tilbake.
Ikke dra fra meg.
Adam!
Jana.
Kom igjen, vennen. Ikke vær redd.
Kom igjen.
Kom igjen, vennen.
Ikke vær redd.
Yara!
Nei.
La oss ta et bilde, Jana.
Hent henne.
Hva?
Jana?
-Kom igjen, Jana. -Kom igjen.
-Ta et bilde med oss. -Ta med Yara.
-Kom. -Kom hit.
Kom igjen.
Hvorfor forlot du meg?
Jeg er her.
Med ett åndedrag,
bortenfor bølgene,
bortenfor himmelen, til jeg når kysten.
Pust inn, pust ut.
Vi er her. Og nå,
åpne øynene.
Nesten 500 millioner barn i verden bor i områder som påvirkes av væpnet konflikt.
De lever i konstant frykt og opplever alvorlige brudd på rettigheter,
deriblant tvungen forflytning med følger for mental helse.
Denne filmen er tilegnet alle barna som tvinges til å leve
i sin egen fantasi for å overleve.
Tekst: Jon Sæterbø