Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Et åndedræt ud over bølgerne
og hinsides himlen, indtil jeg når kysten.
Ånd ind.
Ånd ud.
Ånd ind.
Det her er mit land.
Vores paradis.
Skjult for alle.
Det ved ikke, at vi er her.
Kom så!
Det ruller som bølgerne og bliver bag dig, til du tørrer.
Kom så! Kom nu!
Kom så!
Hold alt på plads.
Som jeg vil have det.
Hvad gør du på mit skib?
Hvor kom du fra?
Min borg er omringet.
Den stod imod bølgerne.
Kæmpede imod dem.
Hvor blev det af?
Besejrede dem.
Hvor blev det af?
Hypnotiserede dig.
Det store blå uhyre skræmmer mig.
Det venter.
Der er det.
Om natten bliver han sort…
…og luller dig i søvn
for at vise dig det, han ønsker…
…og lokke dig tættere…
…og tættere på.
Det lokale brandvæsen
forbereder sig på en hedebølge, der forventes at ramme landet
i midten af næste uge.
Mødet mellem den græske premierminister og den tyrkiske præsident er bekræftet.
Premierministeren bekræfter, at snesevis af migranter druknede,
da en båd kæntrede ud for kysten med muligt hundreder, der stadig savnes…
Pokkers!
Jana!
Vent.
Hvor er din bror?
Sig til ham, der er aftensmad nu.
Wow!
Og en knogle!
Hvad slags knogle er det?
Det ved jeg ikke.
Til salg?
Hvis det er dig, der køber den,
får du den anden gratis.
Og hvis det er mig?
Hvis det er dig, får du den gratis.
Hvor dejligt.
Lad os dele dem. Jeg tæller dem.
Vil du hjælpe mig, Nabil?
De svarede ikke tidligere…
De snørede os.
Måske i morgen.
Hvis de ikke kommer for sent.
Hvad mener du?
De gentager, at de kommer.
-De tager den ikke. -Jo, hvis du prøver.
Hun kan altså høre dig.
Så få os derhen, for pokker.
Maden er klar, kald på Adam.
Adam kommer ikke.
Kald nu på ham. I skal ikke skændes.
Han hører ikke efter.
Adam!
Din far slår dig ihjel, hvis han ser dig ryge.
Kom så og spis med!
Har I savnet mig?
Hold op med det pjat.
Kom så.
Yasmine.
Hvad er der galt, Adam? Smager maden dig ikke?
Det smager dejligt.
Det smager næsten lige så godt som fyldt lam eller…
Stop så.
Det er bedre end ingenting.
Hvad tegner du?
Se.
Det er os, og det er vores fyrtårn.
Fyrtårn?
Hvad er det?
Det er noget, jeg så i havet.
Find nu ikke på løgnehistorier, Jana.
Det er ikke løgn, det passer.
Tosse!
Forresten, far, i går
tissede Adam i bukserne, da jeg begravede ham i sandet.
Kan du huske det?
Hun lyver. Det passer ikke.
-Jo, det gør. -Nej.
I går.
Hvornår i går?
Han blev bange, fordi jeg kom med en krabbe til ham.
Hun lyver altså.
Sandet blev vådt.
Hold mund.
Bed Adam om ikke at afbryde, mor.
Jeg taler ikke til dig, men til mor.
Spis færdig, Adam.
Hvorfor leger vi, at alt er normalt?
Vi sidder fast her midt ude i ingenting.
Intetsteds.
Skal vi også dø?
Hvad snakker I om, mor?
Jeg tjekker generatoren.
Spis.
Hvorfor behandler du din søster sådan?
Hun har kun dig.
Det er næsten slut. Kun en nat til.
Jeg mener det.
Det her er den sidste nat.
Hvis generatoren virker, så tænd lyset, så de kan se os.
Nej, giv mig den.
Adam!
Giv mig den.
-Vil du have den? -Nej.
-Så kom. -Nej.
-Hvor er den? -Den er der.
Jana!
Vil du hjælpe mig?
Lad os se, hvor stor din hånd er.
Sådan.
Hold hånden sådan.
Prøv.
Hurtigere.
Sådan, flot!
Hvorfor tænder vi lyset hver aften, far?
Så de, der er faret vild, kan finde vej i mørket.
Vores stjerne er smuk, ikke sandt?
Passer den på os?
Gør sådan her.
Sov nu.
Sov nu, sengetid!
Så er vi enige. Luk øjnene.
Nej.
Du har pjattet nok. Det er sengetid.
Nej.
Lyt til mig.
Jo hurtigere du sover, jo hurtigere vågner du op.
Nej.
-Jeg vil… -Hvad vil du?
Jeg vil lege.
Du har leget nok for i dag.
Mor!
Luk nu øjnene.
Jana.
Godnat.
En, to, tre.
Ti stille.
Bedstefar sagde, at talte man til hundrede hundrede gange
faldt man let i søvn.
Så tæl i hovedet.
En, to, tre, fire, fem…
Seriøst, hvis du bliver ved med at tælle…
Må jeg sove hos dig?
Nej.
Tænker du på hende, når du skal sove?
Det virker!
Nu? Jeg har forsøgt at ordne det siden i morges.
Det virker!
Alle døre åbner sig for os.
Jeg savner dig.
Savner du ikke mig?
Børnene vågner, flyt dig.
Hjælp med at rydde op. Vi skal tidligt op.
Kom nu, skat.
-Hvad vil du? -Børnene vågner ikke.
Hvad er det her?
Hold dig fra vandet. Du kan falde i.
-Lyt til din mor. -Bla bla. Gid det sker.
Kan du slå smut?
-Kom nu. -Okay, skat.
Hvorfor er dine venner her ikke?
De skal nok komme.
Mine venner er der.
De leger og svømmer.
Hej!
Kommer de, siger du?
De burde være her nu.
De narrede os.
Giv vi ikke havde betalt forud.
Hvorfor er bølgerne så høje, mor?
Jana!
-Tryk på den her. -Sådan her?
-Nej, sådan her. -Jeg vil have den her.
-Den er fin. -Men dem der er pænere.
De sten, der ikke er flade.
Jeg kaster bedre.
Så vis det.
Wow!
-Wow! -Hvem kan kaste højere?
Er du sikker på, de ved, hvor vi er?
Jeg går ud og leder.
Jeg går ned på stranden.
Hallo?
Kan nogen høre mig?
Hallo?
Kan nogen høre mig?
Hallo?
Kan nogen høre mig?
Jana!
Hvad laver du, Jana?
Jana!
Nabil!
Jeg ordner det.
-Åh gud, Nabil. -Jeg siger jo, jeg ordner det.
Ti helt stille.
Plask ikke rundt.
Den leder efter os.
Den ved, vi er her.
Man trækkes ind, med magi.
Den lille bølge er væk.
Hallo?
Hallo? Kan nogen høre mig?
Hallo?
Kan nogen høre mig?
Vi har børn med os.
Kan nogen høre mig?
Hallo? Vi har børn med os.
Kan nogen høre mig?
Jeg prøver igen senere.
Du prøver?
Og hvis det ikke går?
Har vi andre muligheder?
Har jeg nogensinde svigtet dig?
Jeg leder efter Jana.
"Allah bebyrder ingen over evne.
Enhver får, hvad han har fortjent.
Vor Herre! Stil os ikke til ansvar for vores fejl.
Læg ikke en sådan byrde på os, som du lagde på dem før os.
Bær over med os, tilgiv os, og vis os barmhjertighed.
"Vor Herre. Tilgiv os, og vis os nåde."
Mor!
Må vi beholde den, mor?
Mener I det?
Har jeg ikke bedt jer holde jer fra vandet?
Kan du ikke se bølgerne? Din søster kan ikke svømme.
Der er jo vand overalt.
Hvad er pointen?
Hvor fandt I den?
Bær den hen, hvor I fandt den.
Nu.
Hvad er det?
Hallo!
Vi er her! Kom!
Vi er her!
-Vi er her! -Hvor er de?
De er derovre!
-Hvor? -Der.
Kan du ikke se dem? De er derovre.
Gør ikke grin med det her.
Er du glad nu?
Vi må holde sammen, mens vi er her,
ellers bliver det værre igen.
Vil du gerne have det?
Bær den nu tilbage.
Nu.
Lad os beholde den.
Ingen kommer, selv hvis lyset er tændt.
Jeg vil væk herfra.
Det vil vi allesammen.
Hvad venter vi på? Jeg er træt af at vente.
Lyt til din mor. Tænd den igen.
Mor ser ikke alt det gode, jeg gør.
Hun ser kun det dårlige.
Tro mig, hun ser det hele.
Men hun viser det på sin måde.
Hjælp os med at komme væk herfra.
Sådan! Hurtigere!
Virker det?
Ja. Sådan, hurtigere!
Det skal nok virke.
Skal vi så dreje den hele natten?
Gå ned og hold øje med horisonten.
Hvor er I idioter dog henne?
Hvad lytter du til?
Du vil ikke kunne lide det.
Hvor ved du det fra?
Sådan.
Sådan her.
Vi så en blæksprutte i vandet. Vi er sultne.
Gå ikke alene derned. Jeg går med.
Nabil!
Kom her.
Se, far, der er en blæksprutte. Lad mig fange den.
Kom her.
Så fang den.
-Giv mig et øjeblik. -Fang den.
Nej, så er det nok.
Vent et øjeblik.
Nej, Adam!
Kom op af vandet, Adam.
Adam!
Giv mig den.
Kom så!
Så er det nok.
Adam?
-Jeg ved det ikke. -Hvad skete der?
-Åh gud! -Hvad skete der?
Åh gud.
Det er okay.
Gå op.
Hvad skete der?
Åh gud.
Åh gud!
-Fortæl, hvad der skete. -Jeg ved det ikke.
Lad ikke Jana se det.
Jeg henter en forbinding.
Hvad skete der? Hvad var der i vandet?
Hent rent vand.
Yara.
Hvad sagde du?
Hent mig et lagen.
Bliv ved med at prøve.
Yasmine.
Yasmine!
Station 34.644, øst, kalder alle stationer.
Kalder alle stationer.
Station 34.644, øst, kalder alle stationer.
34…
644 øst.
Til enhver, der kan høre os.
Vi befinder os 34.212 nord.
33.644 øst.
Hvad er det for noget pis?
Virk nu, lort!
Far!
Giv din søster den at spise.
Spis.
Hvad laver du?
Jeg sætter en fælde for dem.
Hvem?
Virk nu, lort!
Kom nu!
Kom nu.
Kom nu, Jana, op.
Hvad laver du? Kom nu.
Kom nu ind, Jana!
De siger, mit land er lille
Og mit land er besat af vrede
Stolthed er vrede, og kærlighed er vrede
Og den smukkeste vrede er mit land
De siger, mit land er lille
Og mit land er besat af vrede
Stolthed er vrede, og kærlighed er vrede
JEG ELSKER DIG
Og den smukkeste vrede er mit land
De siger, vi er få, og vi er få
Vores land er godhed og skønhed
De siger, det er ligegyldigt Et par klipper og bakker
Mor.
Hvor skal du hen? Kom.
Adam.
Adam, lad være!
Adam.
Adam!
Kom og se, mor.
Hvad laver du, skat?
Kom og se.
Ferskvand?
Ferskvand!
Ferskvand.
Drik, Jana.
Kom nu.
Det skal nok gå.
Kom nu, op med dig.
Op. Vi skal lave aftensmad.
Kom så, op.
Op og gør dig klar.
Hold øje med horisonten.
Nogen skal nok komme.
Vil du ikke hjælpe mig?
Kom så, skat, op.
Hvor er Adam? Hvor er Jana?
Hvor er Jana?
Jana?
Jana!
Mor!
Jana!
Vær ikke bange. Hold fast i mig.
Kom så.
Tilgiv mig, mit barn.
Tilgiv mig.
Med et åndedræt
ud over bølgerne
og hinsides himlen,
indtil vi når kysten.
Ånd ind. Ånd ud.
Vi er her.
Åbn øjnene.
Mor!
Mor drukner!
Mor!
Adam!
Mor!
Yasmine!
Hvad sker der?
Hvad?
Mor!
Mor! Svar mig! Hvad er der sket?
Adam! Jana!
Mor!
Adam!
Yasmine.
Yasmine!
Hvis nogen kan høre mig,
er vi en strandet familie
midt i havet.
Vi har hverken mad eller drikke.
Far er såret.
Og mor…
Vi er strandet.
Jeg drømmer om kaffe.
Adam?
Kan du lave mig en kop kaffe?
Du minder om mig.
Lav mig den kaffe, tak.
Jeg har arbejdet hårdt, så du ikke skal lide.
Hvorfor tror du, vi kom hertil?
Vi troede, vi kunne redde jer.
Men ingen kan undslippe fortiden.
Håbløshed er værre end døden.
At miste sin familie.
At miste sin stemme.
Sin værdighed.
Lidt efter lidt mister man
alt det, man har kæmpet for.
Tilbage har man kun
havet.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg ser alt foran mig.
Hvad ser du?
Hvor er Jana?
Hun drømmer.
Nabil!
Lad os være!
Nabil!
Nabil.
Yasmine!
Yasmine.
Nabil!
Far?
Hvorfor er du her, far?
Er vi ankommet?
Hvor? Hvorfor er du her?
Der er hun.
Se, der er hun.
Der er ingen, far.
Hør efter, Jana.
Vi er der næsten. Vi får mor og far at se.
Hør på mig. Smil, og træk vejret.
Mere!
Kom nu, jeg ved, du kan høre mig.
Så er det nok.
Sten, saks, papir.
Nej!
De skal nok se os. Lyset er tændt, men bare rolig.
Lad os lege, som vi plejede.
Vi lukker øjnene. Kan du huske det?
Gør som mig, og tag en dyb indånding. Prøv.
Slap af.
Ånd ind.
Ånd ud.
Ånd ind…
…indtil vi når kysten.
Hører du?
Hinsides himlen.
Der er græs overalt.
Og se sandslottet.
Præcis som du efterlod det.
Se, der er fyrtårnet, du tegnede.
Ånd ind.
Ånd ud.
Kom så.
Ånd ind.
Endnu en tegning?
Ånd ud.
Og det er mig.
-Ånd ind. -Hører du fuglene?
Ånd ud.
-Og blomsterne. -Ånd ind.
Ånd ud.
Ånd ind.
Se, hvor smukt det er. Alt det har du skabt.
Alt det her er dit, Jana.
Der er en græshoppe.
Og den er stor.
Jeg har en gave til dig.
Jeg har brug for din hjælp.
-Hvor skal vi hen? -Hjem.
Vil du ikke gerne hjem?
Hjælp mig, så de kan se os.
Mor og far?
Ja, de kommer.
Hold godt fast.
De skal nok se os.
Selv Gud ser os.
Vi drukner.
Kan nogen høre mig?
Hallo?
-Kan du høre mig? -Hallo?
-Hallo. -Hallo?
-Kan du høre mig? -Kan du høre mig?
Hallo?
Hvor mange er I?
Vi er kun to.
Vi har brug for hjælp. Vi er to børn.
Alene.
Kender I jeres koordinater?
Ja.
Hvad er de?
Sidst vi tjekkede, var vi
33.846 nord,
33.025 øst.
Giv os en time.
Hvad skete der?
Det er generatoren.
Bliv her.
Hvorfor, Gud?
Adam?
Kom her.
Adam!
Hjælp mig, Jana.
Sagde du ikke, at mor og far kommer?
Tag det her, og tøm det hurtigt. Nu.
Hvad er der galt?
Ingenting. Jeg laver noget,
du skal tage på, når jeg siger det.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Jeg begyndte at forstå.
Jeg sad derhjemme.
For at nå frem må vi huske.
Husker du?
Eller husker jeg ikke mere?
Måske er det fatamorgana.
Se, Adam.
-Vi er her! -Vi er her!
-Hallo! Vi er her! -Vi er her!
-Hjælp os, vi er her! -Vi er her!
-Vi er her!
Vi er her!
-De bevæger sig længere væk. -Vi er her.
Jeg får dig derhen, vent.
Adam!
Efterlad mig ikke her, Adam!
Jeg er snart tilbage.
Efterlad mig ikke her!
Adam!
Jana.
Kom så, skat, vær ikke bange.
Kom så.
Kom, skat.
Kom, vær ikke bange.
Yara!
Nej.
Lad os tage et billede, Jana.
Hent hende.
Hvad?
Jana?
-Kom, Jana. -Kom.
-Kom og tag et billede med os. -Hent Yara.
-Kom. -Kom her.
Kom.
Hvorfor forlod du mig?
Jeg er her.
Med et åndedræt
ud over bølgerne
og hinsides himlen, indtil jeg når kysten.
Ånd ind, ånd ud.
Vi er her. Og nu
må du åbne øjnene.
Næsten 500 millioner børn bor i områder med væbnet konflikt.
De lever i konstant frygt og oplever grove rettighedsbrud,
inklusive traumatiserende tvangsflytning.
Denne film er dedikeret til alle børn, der tvinges til
at leve i en fantasiverden for at overleve.
Tekster af: Iben Holstener Hjorth