Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jednim dahom ispod valova,
iznad nebesa, dok ne dođem do obale.
Udah.
Izdah.
Udah.
Ovo je moja zemlja.
Naš raj.
Skriven od svih.
On ne zna da smo ovdje.
Hajde!
Ljuljuška se poput valova, raste i bori se da ga vide.
Hajde! Donesi!
Hajde!
Drži sve na svome mjestu.
Onako kako ja to želim.
Otkud ti na mom brodu?
Odakle si došao?
Moja je tvrđava pod opsadom.
Kretala se protiv valova.
Borila se protiv njih.
Gdje je nestala?
Osvojila ih je.
Gdje je nestala?
Hipnotizira te.
Veliko plavo čudovište je ljuto.
Čeka.
Ondje je.
Noću pocrni.
Uljuljka te u san
kako bi ti pokazalo ono što želiš vidjeti
i prevari te da mu priđeš bliže.
I bliže.
Lokalne vatrogasne postaje
spremaju se za toplinski val koji će preplaviti zemlju
sredinom sljedećeg tjedna.
Potvrđen je sastanak grčkog premijera i turskog predsjednika.
Premijer je potvrdio da su se deseci migranata utopili
prilikom prevrtanja blizu obale, uz stotine koji još nisu nađeni…
Kvragu!
Jana!
Čekaj.
Gdje ti je brat?
Idi po njega, večera je gotova.
KULA OD PIJESKA
Ajme!
I kost!
Kakva je to kost?
Ne znam.
Prodaješ to?
Ako je za tebe,
kupi jednu stvar, drugu dobiješ besplatno.
A ako je za mene?
Ako je za tebe, onda je sve besplatno.
Ovo je sjajno.
Podijelimo ovo. Prebrojit ću.
Nabile, pomozi mi, može?
Nisu se javili prije…
Povjerovali smo im.
Možda sutra.
Ako ne zakasne.
Kako misliš?
Stalno govore kako stižu.
-Ne javljaju se. -Hoće ako se potrudiš.
Ona te ne smije čuti.
Onda nas dovedi onamo, kvragu.
Večera je spremna, zovi Adama.
Adam ne želi doći.
Ne svađaj se sa mnom i idi po njega.
On me ne sluša.
Adame!
Otac će te ubiti ako te uhvati da pušiš.
Dođi k nama, hajde!
Nedostajao sam vam?
Ustani, ne glupiraj se.
Hajde.
Yasmine.
Što nije u redu, Adame? Ne sviđa ti se hrana?
Jako je slasna i ukusna.
Ukusna je kao punjena janjetina ili…
Dosta.
Bolje je nego ništa.
Što to crtaš?
Pogledaj.
Ovo smo mi, a ovo je naš svjetionik.
Svjetionik?
A što je ovo?
Nešto što sam vidjela u moru.
Prestani izmišljati, Jana.
Ne izmišljam, to je istina.
Ludo!
Inače, tata, jučer sam
zakopala Adama u pijesak, a on se upiškio.
Sjećaš se?
Laže, to se nije dogodilo.
-Da, jest! -Nije, kunem se.
Jučer.
Kad jučer?
Donijela sam mu raka, pa se upiškio od straha.
Laže, kunem se.
Pijesak se smočio.
Začepi.
Mama, reci Adamu da se ne miješa.
Ne razgovaram s tobom, već s mamom.
Pojedi do kraja, Adame.
Zašto glumimo da je sve normalno?
Zapeli smo usred ničega.
Ničega.
Umrijet ćemo i mi, zar ne?
O čemu govorite, mama?
Idem provjeriti generator.
Jedite.
Zašto si takav prema sestri?
Nema nikoga osim tebe.
Još malo i gotovo. Još jedna noć.
Ozbiljna sam.
Ovo je posljednja noć.
Ako generator radi, upali svjetlo da nas vide.
Ne, daj meni.
Adame!
Daj mi to.
-Želiš li? -Ne.
-Hajde, idi. -Ne.
-Gdje je? -Ondje.
Jana!
Hoćeš mi ga pomoći upaliti?
Da vidimo je li tvoja ruka veća od moje.
Ovako.
Stavi ruku ovamo.
Pokušaj.
Brže.
Odlično, bravo!
Tata, zašto svaku noć palimo svjetlo?
Kako bi izgubljeni našli put po mraku.
Naša je zvijezda divna, zar ne?
Uvijek nas štiti?
Hajde, ovako.
Spavaj.
Vrijeme je za spavanje!
Zar ne? A sad zatvori oči.
Neću.
Dosta je igranja, vrijeme je za spavanje.
Ne.
Poslušaj me.
Što prije zaspiš, prije će doći sutra.
Neću.
-Želim ostati… -Što ćeš raditi?
Želim se igrati.
Dosta je igranja za danas.
Mama!
Hajde, zatvori oči.
Jana.
Laku noć.
Jedan, dva, tri.
Šuti.
Djed je rekao da ću brže zaspati ako brojim
stoput do sto.
Onda broji u sebi.
Jedan, dva, tri, četiri, pet…
Jana, kunem se, ako nastaviš brojiti, ja ću…
Mogu li spavati kraj tebe?
Ne.
Misliš li na nju prije nego što zaspiš?
Radi!
Kako odjednom radi? Pokušavam ga popraviti od jutros.
Radi!
Budućnost je pred nama.
Nedostaješ mi.
A ja tebi?
Nemoj, djeca će se probuditi.
Pomozi mi počistiti, sutra nas čeka rano buđenje.
Dođi, draga.
-Što želiš? -Djeca se neće probuditi.
Što je ono?
Ne prilazi moru, moglo bi te povući.
-Slušaj majku. -Nadam se da će se to dogoditi.
Znaš li bacati kamenčiće?
-Hajde. -Daj, dušo.
Zašto tvoji prijatelji nisu došli?
Stići će svaki čas.
Moji su prijatelji ondje.
Igraju se i plivaju.
Hej!
Svaki čas?
Trebali su već stići.
Prevarili su nas.
Da bar nismo platili puni iznos.
Zašto su valovi tako visoki?
Jana!
-Uzmi i pritisni. -Ovako?
-Ne, ovako. -Ali ja želim ovako.
-Ovi su dobri. -Ali ovi su ljepši.
Ovi kamenčići koji nisu plosnati.
Ja bolje bacam.
Onda mi pokaži.
Ajme!
-Ajme! -Tko može dalje baciti?
Siguran si da znaju gdje smo?
Idem pokušati.
Idem na plažu.
Halo?
Čuje li me itko?
Halo?
Čuje li me itko?
Halo?
Čuje li me itko?
Jana!
Što radiš, Jana?
Jana!
Nabile!
Popravit ću.
-Bože, Nabile. -Rekao sam ti da ću popraviti.
Ne stvaraj buku.
Ne prskaj.
Ono nas traži.
Zna gdje smo.
Povuče te uz pomoć magije.
Mali je val nestao.
Halo?
Čuje li me itko?
Halo?
Čuje li me itko?
Molim vas, s nama su djeca.
Čuje li me itko?
Halo? S nama su djeca.
Čuje li me itko?
Pokušat ću uskoro opet.
Pokušat ćeš?
A ako ga ne popraviš?
Imamo li drugih mogućnosti?
Jesam li ikad prekršio obećanje?
Idem potražiti Janu.
„Alah ne tereti čovjeka onim što ne može podnijeti.
Nagrađuje ga za dobro koje je zaslužio.
Gospodaru! Ne kazni nas ako nešto zaboravimo ili pogriješimo.
Ne tovari na nas breme kao što si ga tovario na one prije nas.
Pobriši grijehe naše, oprosti nam i smiluj nam se.
Ti si naš Gospodar. Oprosti nam i smiluj nam se.”
Mama!
Možemo li je zadržati?
Šališ se?
Koliko sam ti puta rekla da ne ulaziš u more?
Vidiš da je nemirno. Tvoja sestra ne zna plivati.
More je svuda, što da radimo?
U čemu je problem?
Gdje ste je našli?
Odnesite je gdje ste je našli.
Idite.
Što je ono?
Hej!
Ovdje smo, dođite!
Ovdje smo!
-Ovdje smo! -Gdje su?
Ondje su!
-Gdje? -Ondje.
Zar ih ne vidiš? Ondje su.
Nemoj se tako šaliti.
Jesi li sad sretan?
Moramo se držati skupa dok smo ovdje
ili će situacija postati još gora.
Želiš da se to dogodi?
Hajde, vrati je.
Učini to.
Zadržimo je.
Nitko neće doći, čak ni ako upalimo svjetlo.
Želim otići odavde.
Svi to želimo.
Što čekamo? Dosadilo mi je čekati.
Moraš slušati majku. Uključi ga ponovno.
Mama nije optimistična kao ja, tata.
Ona vidi samo loše stvari.
Vjeruj mi, optimistična je.
Ali pokazuje to na svoj način.
Pomozi nam da odemo odavde.
Tako! Brže!
Radi li?
To. Tako, brže!
Proradit će.
Cijelu ćemo noć to vrtjeti?
Idi dolje i promatraj obzor, može?
Gdje ste, gadovi?
Što slušaš?
Neće ti se svidjeti.
Kako znaš?
Ovako.
Vidio sam lignju u moru. Moramo jesti.
Ne idi sam. Poći ću s tobom.
Nabile!
Dođi ovamo.
Tata, gle, ondje je lignja. Pusti me da je uhvatim.
Dođi ovamo.
Hajde, uhvati je.
-Daj mi vremena. -Uhvati je.
Ne, ovo je dovoljno.
Čekaj tren.
Nemoj, Adame!
Izlazi iz mora, Adame.
Adame!
Daj mi to. Pusti mene.
Hajde!
Sad je dosta.
Adame?
-Ne znam. -Što se dogodilo?
-O, Bože! -Što se dogodilo?
O, Bože!
Sve je u redu.
Popni se.
Što se dogodilo?
O, Bože!
Moj Bože!
-Reci mi što se dogodilo. -Ne znam.
Nemoj da Jana ovo vidi.
Idem po zavoj za ranu.
Što ti se dogodilo? Što je to bilo u moru?
Donesi čistu vodu.
Yara.
Što si rekao?
Donesi mi plahtu.
Nastavi pokušavati.
Yasmine.
Yasmine!
Postaja 34,644, istok, obraćamo se svim postajama.
Svim postajama.
Ovdje postaja 34,644, istok, svim postajama.
Trideset i četiri…
Postaja 644, istok.
Svima koji nas mogu čuti.
Naša je lokacija 34,212 sjever.
I 33,644 istok.
Kakva je ovo glupost?
Proradi, smeće jedno!
Tata!
Daj to sestri neka pojede.
Hajde, jedi.
Što radiš?
Postavljam im zamku.
Kome?
Proradi, smeće jedno!
Hajde!
Hajde.
Hajde, Jana, ustani.
Što radiš? Dođi.
Hajde, Jana, ulazi!
Kažu da je moja zemlja malena
I da je opsjednuta gnjevom
Ponos je gnjev i ljubav je gnjev
A moja je zemlja najljepši gnjev
Kažu da je moja zemlja malena
I da je opsjednuta gnjevom
Ponos je gnjev i ljubav je gnjev
VOLIM TE
A moja je zemlja najljepši gnjev
Kažu da nas je malo, pa nas i ima malo
Naša je zemlja dobrota i ljepota
Stalno to govore, nije ni bitno Nekoliko stijena i brda
Mama.
Kamo ideš? Dođi.
Adame.
Nemoj, Adame!
Adame.
Adame!
Mama, dođi i pogledaj.
Što to radiš, dušo?
Dođi i pogledaj.
Svježa voda?
Svježa voda!
Svježa voda.
Jana, pij.
Hajde.
Sve će biti u redu.
Hajde, ustani i umij se.
Ustani, moramo napraviti večeru.
Hajde, ustani.
Ustani i umij se.
Nastavi gledati obzor.
Netko će doći.
Hoćeš li gledati sa mnom?
Hajde, dragi, ustani.
Gdje su Adam i Jana?
Gdje je Jana?
Jana?
Jana!
Mama!
Jana!
Ne boj se. Drži se za mene.
Hajde.
Oprosti mi, kćeri moja.
Oprosti mi.
Jednim dahom
iznad valova,
iznad neba
dok ne dođemo do obale.
Udah. Izdah.
Ovdje smo.
A sad, otvori oči.
Mama!
Mama se utapa!
Mama!
Adame!
Mama!
Yasmine!
Što se zbiva?
Što je?
Mama!
Mama! Odgovori! Što je bilo?
Adame! Jana!
Mama!
Adame!
Yasmine.
Yasmine!
Ako me netko može čuti,
nasukani smo ovdje.
Usred mora.
Nemamo ni hrane ni vode.
Tata je ozlijeđen.
A mama…
Nasukali smo se.
Sanjam o kavi.
Adame?
Hoćeš li mi skuhati kavu?
Postaješ poput mene.
Skuhaj mi kavu, molim te.
Radio sam naporno kako se ti ne bi morao mučiti.
Što misliš, zašto smo došli ovamo?
Mislili smo da te možemo spasiti.
Ali nitko ne može pobjeći od svoje prošlosti.
Teže je podnijeti slomljeni duh nego smrt.
Kad izgubiš obitelj,
kad izgubiš svoj glas,
svoj ponos,
malo po malo izgubiš
sve za što si se borio.
Sve što ostaje
samo je more.
Reci mi što da učinim.
Pred sobom sad vidim sve.
Što vidiš?
Gdje je Jana?
Ona sanja.
Nabil!
Ostavi nas na miru!
Nabile!
Nabil.
Yasmine!
Yasmine.
Nabile!
Tata?
Zašto si došao ovamo, tata?
Jesmo li stigli?
Kamo? Zašto si došao ovamo?
Eno je.
Gledaj, eno je.
Ondje nema nikoga, tata.
Slušaj, Jana.
Još malo i stigli smo. Bit ćemo s mamom i tatom.
Slušaj, pogledaj me. Nasmiješi se i diši.
Još!
Hajde, znam da me čuješ.
Dosta.
Kamen, papir, škare.
Ne!
Vidjet će nas, svjetlo je uključeno, ali ne brini se.
Hajdemo se igrati kao nekada.
Zatvorit ćemo oči. Sjećaš se?
Udahni duboko, kao ja. Pokušaj.
Ovako ćeš se odmarati.
Udah.
Izdah.
Udah…
dok ne stignemo do obale.
Čuješ li me?
Iznad neba.
Trava raste posvuda.
Pogledaj kulu u pijesku.
Ista je kao i prije.
Gle, ono je svjetionik koji si nacrtala.
Udah.
Izdah.
Dođi.
Udah.
Još jedan crtež?
Izdah.
A ono sam ja.
-Udah. -Čuješ li ptice?
Izdah.
-Eno cvijeća. -Udah.
Izdah.
Udah.
Pogledaj kako je divno. Ti si sve ovo napravila.
Sve je ovo tvoje, Jana.
Gle, skakavac.
Ogroman je.
Imam poklon za tebe.
Trebam tvoju pomoć.
-Kamo idemo? -Kući.
Zar ne želiš ići kući?
Neka poleti, da nas vide.
Mama i tata?
Da, oni dolaze.
Čvrsto ga drži.
Vidjet će nas.
I Bog će nas vidjeti.
Tonemo.
Čuje li me itko?
Halo?
-Čujete li me? -Halo?
-Halo?
-Čujete li me? -Čujete li me?
Halo?
Koliko vas ima?
Samo dvoje.
Mi smo dvoje djece i trebamo pomoć.
Sami smo.
Znate li koordinate?
Znamo.
Koje su?
Kad smo posljednji put gledali
bili smo na 33,846 sjeverno
i 33,025 istočno.
Treba nam sat vremena.
Što se dogodilo?
To je generator.
Ostani ovdje.
Bože, zašto?
Adame?
Dođi.
Adame!
Jana, pomozi mi.
Rekao si da će doći mama i tata.
Jana, uzmi ovo i brzo je isprazni. Hajde.
Što nije u redu?
Ništa. Radim ti nešto
da odjeneš kad te to zatražim.
Što je bilo?
Ništa.
Počeo sam shvaćati.
Sjedio sam kod kuće.
Da bismo stigli, trebamo se prisjetiti.
Sjećaš li se?
Ili se ja više ne sjećam?
Možda je sve iluzija.
Gledaj, Adame.
-Ovdje smo! -Ovdje smo!
-Hej! Ovdje smo! -Ovdje smo!
-Pomozite, ovdje smo. -Ovdje smo!
Ovdje smo.
Ovdje smo! Hej!
-Odlaze. -Ovdje smo!
Čekaj, odvest ću te k njima.
Adame!
Ne ostavljaj me ovdje, Adame!
Vraćam se za tren.
Ne ostavljaj me ovdje. Ne ostavljaj me!
Adame!
Jana.
Dođi, dušo, ne boj se.
Dođi.
Dođi, dušo.
Hajde, ne boj se.
Yara!
Ne.
Hajdemo se slikati, Jana.
Idi po nju.
Što je?
Jana?
-Dođi, Jana. -Dođi.
-Slikaj se s nama. -Dovedi Yaru.
Dođi.
Zašto si me ostavio?
Ovdje sam.
Jednim dahom
iznad valova,
iznad neba, dok ne dođem do obale.
Udah, izdah.
Ovdje smo. A sada,
otvori oči.
Gotovo 500 milijuna djece živi u ratom pogođenim područjima.
Žive u stalnom strahu, a njihova se ljudska prava krše.
Prisilna preseljenja ostavljaju posljedice na mentalno zdravlje.
Ovaj je film posvećen svoj djeci koja su prisiljena živjeti
u vlastitoj mašti kako bi preživjela.
Prijevod titlova: Željka Ljubičić Berić